Af og til lukker menneskeheden op for en hemmelighed så stor,
at vores fremtid bliver ændret i al evighed.
Ild, elektricitet, spaltningen af atomet.
Da det 31. århundrede gryede lukkede vi op for endnu en.
Den havde potentiale til at ændre menneskehedens rolle i universet.
Vi kaldte den Titan Projektet,
og det var et testamente til den menneskelige fantasis ubegrænsede magt.
Måske var det, hvad Drejerne frygtede mest,
for det fik dem til at overfalde os uden advarsel og uden skånsel.
Cale - den dag, den dag Drejerne kom ned fra himlen,
var den eneste ting som betød noget,
at sørge for, at du var i sikkerhed.
Perfekt.
Hej, stop. Kom nu.
- Cale, er du OK? - Jeg er OK.
Far, min opfindelse gik i stykker.
Nå, så må vi ordne den. Men ikke i dag, Cale. Vi bliver nødt til at gå nu.
ÅR 3028 EFTER KRISTI FØDSEL
Forsvarsskjoldene er gennemtrængt.
Far, hvor er alle på vej hen?
Vi er også på vej væk. Vi bliver alle nødt til at komme i sikkerhed.
Professor Tucker. Professor Tucker.
Drejerne har gennembrudt det globale forsvarssystem.
Kom nu, søn.
- Vil vi få folk herfra i tide? - Ikke hvis vi sidder her og snakker, sir.
- Jeg vil køre. - Når du bliver ældre, knægt.
- Jeg er mere end fire. - Hold fast.
Fortsæt til evakueringsskibene.
- Er Titan forberedt til opsendelse? - Venter bare på Dem, sir.
Efterretninger siger, at Drejerne ikke kender Titans beliggenhed.
Lad os bede til, at de har ret.
Fjendtlige krigsskibe er trængt ind i Jordens solsystem.
Tager vi af sted i den?
- Orv! - Cale...
Jeg bliver nødt til at tage af sted i et andet skib.
Jeg bliver nødt til at tage af sted et stykke tid.
Nej, far. Nej.
- Tek vil se efter dig. - Men jeg vil med dig.
Sir.
- Men det er ikke sikkert hvor jeg skal hen. - Jeg er ligeglad.
- Professor. - Okay, jeg kommer!
Cale... Her, tag denne. Så længe du har den på, er der håb.
Jeg ser dig igen.
- Det lover jeg dig. - OK.
- Cale, tiden er inde. - Nej. Det er ikke OK!
- Tek. Pas på ham. - Nej. Far!
Korso, ryk.
Evakuer. Evakuer.
- Lykke på rejsen! Sam Tucker. - Hør efter, piloter.
- Drej-jagere angriber flugtfartøjerne. - Dette er Tucker. Nedsænk mig.
Hør efter, piloter. Drej-jagere angriber flugtfartøjerne.
Er vi her allesammen? Bobby, tag sikkerhedsselen på.
- Nu, Sam. Nu. - Af sted, Dad. Af sted.
Lad os komme væk herfra.
Dræb menneskeheden. Dræb dem alle.
15 ÅR SENERE
Spis dette.
Skiderik.
Vi tar' os af jer.
Det er frokosttid. En times frokostpause.
REDNINGSSTATION TAU 14
- Pokkers... Tilbage i køen. - Hvordan går det, Chowquin?
- Vent. - Chowquin. Det er mig. Det er Cale. Okay?
- Jeg er ikke sammen med de tabere. - Vent menneske.
Storsnudet Jord-rak.
Ser ud til at du må nøjes med os "tabere".
Regn ikke med det. Stå bare i kø, kammerat. Jeg tager ekspressen.
Gå igennem dokkene, og du bliver dræbt.
Kujon. Ved du, at chancen for at et skib netop lægger til er tusind til en.
Og det vil være nu.
Hej.
- Vi er fastlåst, kaptajn. - Okay. Hold hende varm.
Jeg holder mig i forbindelse.
Hvordan gå det? Arbejder hårdt? Bon appétit.
Næste. Hold køen i gang. Sådan.
Akrennian bille sushimi.
- Har du ketchup? - Ketchup?
Du har ikke brug for ketchup. Næste. Gå videre.
Han er en skændsel. De beskidte mennesker.
Ketchup... Sikken frækhed. Godt hoved, menneske.
Jeg kræver ikke meget.
Jeg vil bare have at de dræber min mad før de serverer den.
Jeg udfører en god dags arbejde. Jeg vil have mad som allerede er død.
- Er det for meget at kræve? - Kan du høre en knitrende lyd?
Og hvad var der i vejen med Chowquin? Du skulle have set ham.
- Det er der ingen chance for. - Behandler mig som om jeg er et...
- Menneske? - Begynd ikke med din solidaritetssnak igen.
Hvis du gad undersøge din menneskelige historie som du er blevet bedt om,
ville det måske gå op for dig at du ikke er alene derude.
Og at du hellere må forberede dig på fremtiden.
Nå, lad mig fortælle dig noget om din berømte fremtid.
Når jeg vågner lever vi stadig i nuet - det samme snavsede, kedelige nu.
Jeg tror ikke den her fremtidsting eksisterer.
Kan du høre en knitrende lyd?
Ja, så sker det en gang til.
- Vi må væk fra det her hul. - Rolig, alle sammen, jeg ordner det.
Bare forestil jer at det er flyde tid. To sekunder. Rolig alle sammen.
Havde bare brug for en kærlig hånd.
Lad os vende tilbage til maden, skat.
OK. Nå... Jeg er mæt.
Hej, Cale.
Firrikash.
Po.
- Hvordan går det? - Det var et væmmeligt trick du lavede før.
Vi kan ikke lide din indstilling.
Du har været en smule snobbet.
Er det rigtigt? Nå, det bliver jeg nødt til at arbejde på.
Hvis I jager mennesker, burde I huske på at vi rejser i flok.
- Hvad laver du? - Sædvanligvis kaldet at hjælpe.
Virkelig? Hvorfor det?
Nogle gange, knægt, hjælper mennesker bare hinanden.
Åh, rigtigt.
Og nu fortæller du mig, at du ikke vil have noget til gengæld.
Okay. Måske gør jeg.
Sikket chok.
Jeg vil have at du sætter dit liv på spil - opgiver alt hvad du har,
for at slutte dig til missionen, hvor du står overfor skræk, tortur og en makaber død.
Og det ville jeg gøre fordi?
Fordi det er det værd.
Fordi menneskeheden behøver dig.
Måske har du ikke set dig omkring på det seneste, men der er ikke mange af os tilbage.
Med denne fart varer det ikke længe før de læser om os i historiebøgerne
og udstiller vores knogler i museer for rumvæsner.
Ja... at få din planet sprængt i luften kan have den virkning på en art.
Men måske har jeg taget fejl alle disse år, og din tale gjorde det klart.
Du har virkelig ændret mig.
Det er smukt. Jeg tror vi bliver nødt til at give hinanden et knus.
Åh, mand...
- De har virkeligt mishandlet dig. - Lad dette stå klart.
Jeg kender dig ikke. Jeg ønsker ikke at tage del i din mission,
og jeg har ikke brug for din hjælp med disse overdimensionerede sinker.
OK.
Jeg tror han kaldte jer sinker.
- Korso. - Kaptajn, dette er Akima.
Vi er ikke alene.
Er vi i godt selskab?
Negativ, kaptajn. Jeg tror at vi er i meget dårligt selskab.
Modtaget. Lad os gøre klar til afrejse.
Tek...
Jeg bliver nødt til at forsvinde i et stykke tid.
- Du kender ikke sandheden. - Generer du stadig folk?
Smut.
Du har opdraget knægten godt, Tek. Han er en charmetrold.
Jeg regnede med at du ville tage ham fra mig langt tidligere.
- Tek, vent. Hvem er det? Kender du ham? - Joseph Korso.
- Jeg var med din far på Titan Projektet. - Min far! Jeg har ingen far.
Du bragte denne fyr hertil?
- Ja. - Det forstår jeg ikke. Hvorfor?
Har du stadig den ring din far gav dig?
- Giv mig den. - Giv mig den!
Her. Tag den på.
Hvordan fik du?
Den er en opbevarings-beholder. Den er genetisk kodet til din far - derfor til dig.
Det er et kort, Cale. Det kan fortælle os hvor din far gemte Titan.
Det er derfor, atjeg har brugt de sidste 15 år på at finde dig.
Det skib betyder alt. Menneskeheden er afhængig af, at du finder det.
Mig? Rolig nu. Mig?
Jeg er ikke... Tek, hør her.
- Der må være en som er bedre egnet. - Tiden er inde, Cale. Hold op med at flygte.
Rent faktisk... tror jeg det er på tide at begynde.
Drejer. Hvad vil de have?
De vil have fat i dig, knægt. På samme måde som jeg vil - bare død.
Hvordan ved du at de ønsker mig død?
Jeg er overbevist.
Vi må nå køkkenet.
Korso, tyngdekraften.
- Er du klar? - Tek, jeg fører dig ind.
- Jeg bliver her. - Det kan du ikke.
Pas på knægten. Han er endnu ikke voksen.
- Nej, du kommer med. - Nej, Cale. Jeg vil læse om dig.
Følg mig.
Nå, det her ville være godt, hvis jeg skulle bage.
Åh, min mad. I fyre er forfærdelige.
Du er sundhedsfarlig! Jeg håber de fanger dig.
Jeg vil vidne imod dig, og du vil aldrig blive sluppet ud af fængslet.
Du vil få alt det ketchup du ønsker.
- Drej! Jeg bliver nødt til at gå nu. - Følg Ugly.
Herligt. Ingen vil nogensinde lede efter os i skakten!
Af sted.
Han er en dårlig fyr! Jeg må ikke være her.
Jeg er bare en kok.
Åh, Gud, hvordan kommer jeg væk herfra?
Kom nu. Hvorfor sker det her for mig?
Dumme... Vær sød. Dumme...
Hej. De hoppede derned. De kom ind i mit køkken, og ødelagde det.
Pletskud.
Vi må væk herfra.
Ryk.
Ryk. Løb!
BRANDFARLIGT
Det andet sæde.
- Måske en anden gang, knægt. - Hej, jeg kan også flyve det.
- Det vil ikke starte. - Jeg har en idé.
Gør et forsøg.
Hold ud, knægt. Jeg kommer.
Op med hovederne.
De fastlåser dørene.
- Ikke fremad, opad. - Op?
Ryk.
- Du burde krumme dig sammen. - Ja. Det kan jeg se.
Katapultsæde.
Hvor sidder katapultsædet? Cale?
Denne model har katapultsæde, ikke?
Og du var urolig.
Hvad mener du med, "var"?
- Akima, vi har brug for en opsamling. - Det er en smule sent.
Jeg er lige ovenover dig. Kan du komme op til mig?
Ikke nok tid.
Ikke megen tid.
- Ånd ud. - Du tar' gas.
- Ånd ud. - Åh, nej. Nej!
Er den død? Kan vi spise den?
Nej. Den er ikke død.
Hvem er du? Gå væk.
- Hvad sker der? - Preed, du står i lyset.
Sådan moderlig omsorg for genstanden.
Hvorfor er jeg nøgen?
Jamen, du ligefrem gløder af moderlig varme, Akima.
Det er meget fængslende. Jeg må have dig.
- Du drømmer. - Akrennians drømmer ikke, husker du?
- De bader heller ikke ret ofte. - Jeg er stadig nøgen.
Det havde jeg ikke bemærket. Vær stille, ellers mister du noget vigtigt.
- Ræk mig sonden. - Sonden?
Hvor skal sonden indsættes?
Jeg har det meget bedre.
Fantastisk. Krydser halvdelen af galaksen, Drejerne skyder næsten røven af os -
bare for, at vi kan redde vinduespudseren.
Til din information, er jeg tilfældigvis menneskehedens sidste store håb.
Jeg græder for arterne.
- Du er okay. - Jeg mener, jeg er fyren med kortet.
- Det her er stort, ikke? - "Stort"? Lad mig se.
Er det virkeligt det? Dette kan redde os?
Ja, formoder jeg.
Ved du hvad det betyder?
Omkring nu, kunne jeg virkelig godt tænke mig mine bukserne.
Akima, min yndling, hvis drengen ikke er døden nær,
ønsker Korso at Gune tjekker kortet, så vi kan fastsætte en kurs. Noget imod det?
Er vi færdig med at give pote? Dette er en Valkyrie, ikke et kødmarked.
- Vi er færdige. - Jeg sagde aldrig, atjeg ville hjælpe jer.
Vi har ikke engang talt om hvad jeg får ud af det.
- Hvorfor, du får lov at være helten. - En helt? Kom nu.
Der må være noget om bord på Titan som er værd at sælge eller handle med.
Skal vi risikere vores liv for at hjælpe en bunke flakkende kolonibumser?
Hvor er mine bukser?
- Gæt hvor Akima voksede op. - Flakke-Kolonien?
Ja. Drengen lærer.
Vent. Hvad er din... Preed! Vent.
Hør, hvor er Korso? Jeg skal snakke med ham.
Jeg mener, at han er i Navigation. Vi er på vej derhen nu.
- Pas på hvem du træder på, ellers. - Ellers hvad?
Åh, den yndige og talentfulde Stith.
Dette er Cale.
- Husker du Cale. - Nej, nej, har ikke tid til at snakke.
Vi har mistet målsøgningen på en af vores agter-kanonhoveder - igen.
Hvad? Troede du det her var et fornøjelses-krydstogt?
Hun er en sød lille ting. Våbenspecialist.
Normalt er hun meget godmodig.
Fantastisk! Tingene var ikke dårlige nok. Værktøj spredt over hele gulvet.
Kæmp den gode kamp, min dyrebare.
Preed, Jeg slår dig ihjel. OK? Jeg slår dig ihjel.
Jeg er veluddannet og belæst. Jeg er ingen mekaniker!
Gune. Guney.
Er du derinde?
...ganget med koefficienten af friktionen, tilsæt den nødvendige kraft...
Gune?
- Se på den her. - Ser den bekendt ud?
Ved du hvad det er? Det gør jeg heller ikke.
Jeg lavede den i nat, imens jeg sov.
Tilsyneladende brugte jeg Gindrogac. Højst ustabilt.
- Gune... - Jeg satte en knap på den. Ja.
Jeg vil trykke på den, men er ikke sikker på hvad der sker hvis jeg gør det.
Lad mig se.
Tre, fem, enogtyve, fireoghalvfjers, elleve...
Nej, nej. Forsigtig.
Den er perfekt.
Åh, ja.
Perfekt. Du har lavet den!
Så, hvor er vi nu?
Vi er her. Lige her.
- Bellasan Kvadranten. - Cirka tre millioner keks fra Tau 14.
Hvorfor? Har du hjemve?
Må have et hjem for at være det.
Halvgennemsigtig tobenet mesomorfisk uudviklet han.
Jo, jo, det er altsammen meget spændende, men se på dette. Det er et kort.
- Kan du læse det? - Kan jeg læse det?
Selvfølgelig kan jeg læse det.
- Så, hvad ser du? - Åh, ja!
Det er PI'ochda.
Og det er...
Solbrecht.
Og det...
- Hvad er det? - Det er...
- Det er frokost. - Hvad er frokost?
Spaghetti-afledede kødboller - en slags, i hvert fald... og Caldoch-ekskrementer.
Hvem spiste det før dig?
Jeg vil fortælle dig en hemmelighed. Fyren er skør.
Jeg vil fortælle dig en til. Han tager aldrig fejl.
- Hvor er vi på vej hen? - Sesharrims nedbrudte måne.
Kun 13,000 keks herfra.
- Har Akima tilrettelagt en kurs. - Vi er på vej.
Hvad er der på Sesharrim, hvorom alting er?
- Gauolen. En ældgammel race. - Fantastisk.
Dette er ingen fornøjelsestur, knægt.
Da Drejerne ødelagde Jorden, regnede de med at et liv i rummet ville nedbryde os,
udslette os.
Ønsker du virkelig at disse modbydelige skabninger får ret?
Bare at lægge sig ned og dø?
En smule sent. Cirka 15 år for sent til at redde menneskene.
- Men det er ikke fordi vi ikke prøvede. - Det handler ikke om at vi prøvede.
Det handler om vores overlevelse. Ser du, Titan var virkelig fantastisk -
det mest avancerede skib i universet.
Det skib har kraften til at genforene menneskeheden, at give os et hjem.
Og den eneste måde at finde det på ligger i din hånd.
Så du afhænger virkelig af mig.
- Det gør vi alle. - Nå...
Hvis jeg ikke bryder mig om hvordan det går, viser jeg dig hvor megetjeg ligner min far.
Jeg smutter.
Intet sted at lande på øen.
Land på koralrevet.
Vi tager slæden. Se om vi kan lokalisere Gauolen.
- Preed, dig og Gune ser efter skibet. - Ser efter skibet?
- Og holder motoren varm. - Åh, jo, de vil være dejlige og ristede.
Jeg er ikke vild med at Drejerne fanger mig med bukserne nede.
- Velkommen til Planeten Sesharrim, Cale. - Den lugter.
Brint-træer. Nedskær et af dem, og vi bliver sprængt i dampende småstykker.
Hallo.
Er her nogen? Vi leder efter Gauolerne.
Nå, men, præcis hvordan ser Gauolerne ud?
Aner det ikke. De går sjældent ud.
Vi har en knægt her med et kort som I fyre burde kende til.
Jeg tror vi ved hvad der skete med Gauolerne.
Åbn fire og fem. Vi rydder en sti til slæden.
Er alle klar?
En... to...
Nej, nej, stop.
Jeg tror at de er Gauolerne.
- Herovre. - Hurtige lille djævel.
OK, nu tapper jeg ind i den centrale computer og rekonfigurerer afgangsproceduren.
Ja. Gør fremskridt. Jeg gør fremskridt!
Vent.
Månen. Månen!
Rigtigt, ja. Det var sådan vi vidste, at vi måtte komme hertil.
Min far havde et kort med månen på. Hvorfor?
Er skibet gemt der?
Det må være et sted i Andali Nebula.
Vi gjorde det, knægt. Titan er så godt som vores.
Han må havde været her, stået her. Lige her.
Hvem?
Min far.
Ryk.
Fart på.
Vi må nå stranden.
Akima!
- Hvorfor skyder de ikke efter Cale? - De vil have ham levende.
Kom nu, venner. Fart på.
Godt grebet.
Op!
- Preed, kom ind. Preed, hvor er du? - Hold fast.
Preed. Kom ind.
Preed, var det ikke meningen, at du skulle holde udkik efter Drejerne?
Jo, huleboer. Det er rigtigt.
Drej dårlig, vi gode.
Gå nu hen og se på noget skinnende.
Tag den her?
Du må hellere se en gang til.
Det er Drejerne!
Kaptajn, vi er på vej. Hvor er du?
I brint-træerne, forfulgt af Drejer.
- Se om du kan få øje på dem. - Se der.
- Akima... - Hold fast.
Godt gået.
Duk jer.
Kom nu, kom til syne.
Duk jer!
Jeg fik dem.
Preed, se! Der er de.
Åh, nej.
Hold fast, Akima.
Lad være med at skyde.
Lad være med at skyde. De har fanget Cale.
Gune, udregn deres kurs. Stith, grib til våben. Lad os komme i gang.
- Godt gået med at dække os, Preed! - Du er våbeneksperten.
- Hvad lavede du, tog en lur? - Så er det nok!
OK, Drejerne tog Cale. Men det slipper de ikke godt fra.
Nå, lad os give munden en pause og få fat i ham.
Vores eneste chance for at lokalisere dem er at spore Akima.
Stith, kom i gang.
De vil bruge dig til at finde ud af hvor Titan er.
Sandsynligvis springer de den bare i luften, når de finder den.
Nå, ja, hvem sagde at det ville have virket?
Hvem sagde at det ikke ville?
Måske finder Korso Titan først.
Hvorfor er du så interesseret i den tingest?
Jeg er opvokset iblandt mennesker.
"Flakke-Koloni bumser", mener jeg er benævnelsen.
Jeg kan knap huske Jorden, men de ældre plejede at fortælle os om den,
så den aldrig ville blive fuldstændig glemt.
Ligegyldigt hvor svært det var - og det var svært - holdt minderne os gående.
Engang havde vi et hjem.
Titan er vores chance for at finde et igen.
Det er sikkert derfor, atjeg endte her.
Hvad er de bange for?
Hvad har mennesket nogensinde gjort Drejerne?
Det er ikke hvad de gjorde. De er bange for, hvad vi måske kan gøre.
Nå, ja. Det ser ud som om vi er ved at uddø.
Cale. Er du OK?
Sæt kurs mod nebula.
Sæt drengen i fængsel.
Kast pigen overbord.
Nej!
Stop.
Lad hende være.
Nej!
HANDELSSKIBET SOROS
Akimas signal bliver stærkere. Jeg tror det kommer fra slaveburene.
- Drej puppen. Hvad er der indeni? - Et menneske.
Hun er min! Jeg så hende først.
Køn.
Okay. Jeg ordner vagten.
Rolig, min pige. Dette kræver snilde og bedrag.
Hallo.
Jeg er en Akrenniansk handelsmand.
Må vi få et glimt af den nye sending før den kommer på markedet?
- Det er ikke tilladt. - Traditionelt, nej, du har ret.
Men ser du, jeg har hårdt brug for en ny slave.
Hold op med at være nervøs, orm!
Og jeg kan ikke vente til auktionen. Jeg må være på den rumfærge.
Jeg har en tid til at få mit øre barberet.
Det må bestilles måneder i forvejen. Du ser mit problem.
Du lyver. Han er ikke en slave og I er ikke handelsmænd.
- Men... jeg... - Han opfører sig ikke som en slave.
Se hvordan han står. Sandsynligvis tidligere militærmand.
Akrennianske handelsmænd truer altid før de beder om en tjeneste.
Og jeres kapper er lavet af sengetæpper.
Af nysgerrighed, havde vi en plan B?
En intelligent vagt. Det havde jeg ikke forudset.
Så er vi klar. Er du derinde?
Jamen, hvis det ikke er kaptajnen, vi har her!
Hvad opholdt dig?
Gør klar til at tilintetgøre Titan.
Udslet menneskeheden.
Så du noget? Den var virkelig lille, ligesom en kokon eller lignende.
Nej, nej, ikke det der ligner.
Jeg ser noget.
Åh, nej, nej. Bare et Drej-skib.
- Drej! - Hvad? Hvor? Jeg har det, jeg har det.
Korso, vi har et problem. Du må hellere komme herop.
Her er jeg. Hvad er problemet?
- Stith, lad os komme af sted. - Okay, okay.
- Fastlåst. - Gune, hold udkik efter hans venner.
Der er kun en. Han er helt alene.
- Tre, fem, en og tyve. - Tre, fem, en og tyve,
fire og halvfjerds, elleve...
- Cale! - Dø, Drej-skiderik.
Åh, nej, lad være med at sky... venner.
- Kom nu, det er mig! - Det er Cale.
Stith, hold inde.
Akima, luk op for ladningsrummet.
Drengen er ikke død. Det er grund til lykke.
Så... hvordan undslap du?
- Han var heldig. - Vi skulle lige til at redde dig.
- Ja? Nå, men tak! - Til hver en tid.
Se, de kopierede kortet.
Jeg er sikker på, at de nu er på vej mod Titan.
De finder det ikke. På plads, folk.
Ja. Kommer, kommer...
- Hvad skete der? Hvordan kom du tilbage? - Blev samlet op sammen med affaldet.
Heldigvis kom Korso før jeg endte som dørpræmie ved et show for vanskabninger.
Jeg kan regne ud, at jeg står i gæld til ham.
Vi var begge to meget heldige før.
Men næste gang...
Kom nu. Gune har brug for hjælp.
Ja, kortet er godt. Kortet er anderledes.
Kortet står nu klart. Ja, det står meget, meget klart.
Tag det roligt.
Den ydre aftegning ryster.
Den distale Phalangial Meridian.
Gune, hvad tror du det er?
Forbi den ydre kvadrant...
Det er Tigrins is-cirkel.
Lige her.
Let at fare vildt derinde.
Godt gemmested.
Kølevands-engle.
De følger skibe ud i rummet. Svæver på energiens kølvand.
De skulle bringe lykke.
De ligner spøgelser.
Sæt dig ned. Hvorfor giver du dem ikke en tur?
- Er du sikker på det? - Selvfølgelig er jeg det.
OK...
Kan du gøre det? Slip den løs.
Giv de engle noget at forfølge.
Okay. Prøv dette, venner.
- Tak. - Jeg vidste at du kunne klare det gamle skib.
Nej, jeg mener, tak fordi...
Tak fordi du prøvede at finde mig.
- Det er mere en min far nogensinde gjorde. - Din far var en fremragende mand, Cale.
Han ville have været stolt af dig.
- Tror du virkelig? - Stol på mig.
Tak.
Jeg savner ham.
Det gør jeg også.
FLAKKE-KOLONI NY BANGKOK
Akima?
- Undskyld. - Ind eller ud?
Ind.
Hvad sker der? Ved du hvorfor vi er stoppet?
Pit-stop for fornødenheder.
Flakke-kolonierne er det bedste sted at opsamle plasma-pakker, brændstofceller...
Frosne burritos...
Hør her. Jeg må tale med dig.
Hvor fik du fat i alt det her bras?
Ikke bras.
Hvorfor kommer du ikke med mig? Så skal jeg vise dig.
Så vi skal tuske det her for mere Jord-bras?
Forstår du det ikke, Cale? Det bras er alt, der er tilbage, af det sted vi kom fra.
Det minder os om alle de ting vi går glip af.
Ligesom de frosne burritos du snakkede om!
- I det mindste bliver de på tallerkenen. - Tror du det her er en leg?
Glemte du planen? Jeg sørger for at du får Titan, og jeg bliver rig.
Vi havde en aftale, ikke? Hvor vover du at prøve at snyde mig!
Vi gør som vi har lyst til for at sikre Titans ødelæggelse.
Ja? Gør som I har lyst til, gæt hvad?
I får ikke fat i det. I har ikke hele kortet.
Knægten har det. Og jeg har knægten.
Så hold dine droner væk fra mig. Ellers flår jeg hans hjerte ud.
Cale, kom nu.
På vej nogen steder?
Se hvad jeg har fundet. To fugle som ikke kan vente med at flyve.
- Hvor længe stod de der? - Længe nok.
Du løj.
Alt hvad du sagde? Alt hvad du fortalte mig?
Ikke alt. Din far gemte sit skib, derefter dræbte Drejerne ham.
Alt sammen fordi han ikke kunne se sandheden i øjnene.
Ja? Hvad er sandheden?
At menneskeracen er løbet tør for benzin. Den har nået udløbet. Den er færdig.
Det eneste som betyder noget er, at tage hvad du kan få fat i, før andre gør det.
Nej. Det tror jeg ikke på.
Så ligner du din far endnu mere end jeg troede.
Et fjols.
- Akima, kom nu. - Stop dem.
Følg efter dem. Jeg fastlåser den.
Skynd dig.
Ryk!
Lad os komme af sted. Vi skal finde et skib.
Lad os komme i luften.
- Hvor er Cale og Akima? - De kommer ikke.
- Hvorfor ikke? - De er bange.
Bange? Hvad præcis er de bange for?
De er bange for hvad der kunne ske, hvis min kommando kom under tvivl.
Forstået.
Har du noget imod det?
Nej.
Hvorfor sagde de ikke farvel til Gune?
Herovre.
Denne vej. Hent et tæppe, hurtigt. Hun har brug for varme.
- Dig. Hent en doktor. - Ja. Skynd dig!
- Hvad sagde du til ham? - Jeg bad ham om at hente majs-brændevin.
Nej. Jeg behøver det virkelig ikke.
Ikke til dig. Til drengen!
- Mig? - Han besvimer snart.
- Hun får det godt. - Har bare brug for hvile. Vær ikke bekymret.
Det er det bedste han ved i hele verden. Den dumme bold.
Det var vores fars, tilbage på Jorden.
Hver gang han sparker til den tror min bror, at han er på en stor græsmark.
- Det er noget af en fantasi. - Nå ja.
Der!
Han har fået lidt hjælp. Forstår du hvad jeg mener?
Det er ham. Vores far.
Det er derfra min bror fik idéen.
Her må de fleste mennesker lukke øjnene for at se andet, end rustne rumskibsskrog.
Ikke min bror.
Senere.
- Hej, Tornerose. - Hvor lang tid var jeg væk?
Ikke længe. Nogle få timer.
Korso og Preed -jeg nægter at tro det.
Hvor lang tid går der før de når Titan?
De gør de ikke. Vi slår dem.
Akima, vi stopper dem.
Blev jeg alvorligt såret før eller noget i den retning?
Fordi - sjovt -jeg syntes du sagde "Vi stopper dem."
- Det er rigtigt. - Cale...
Vi er i midten af ingenting.
Der er kun os to, og... Åh, ja. Vi har ikke noget skib.
Åh, vi har et skib.
Virkelig? Jeg kunne godt tænke mig at se dette "skib".
Tjek det lige.
Åh, nej!
Åh, jo!
Ja, det ville være et fantastisk hus, men jeg tror ikke det kan flyve.
Det har stadig sitjoniske vakuum-drev. De løber aldrig tør.
- Denne tingest er et vrag. - Jeg kan ordne den. Men tror du?
- Vær ikke bekymret. Jeg kan flyve den. - Godt. Fordi vi blev opsendt i går.
T minus ti, ni, otte, syv...
Nå, vi er klar til at tage af sted.
Lad os håbe, at den starter.
- Åh, den starter. - Ja, helt sikkert.
Den starter.
Jeg ville læne mig tilbage, hvis jeg var dig.
Burde jeg stå ud og skubbe?
- Hvad sagde jeg. - OK, du gjorde dit arbejde.
Lad nu mig gøre mit.
ANDALI NEBULA TIGRINS IS-CIRKEL
Disse sammenstød sænker os. Hvor er det?
Mine scannere opfanger en overflod af... ingenting.
Bare find den! Gune. Er du sikker på det kort?
Du gav mig kort, jeg følger kort. Hvad mere kan Gune gøre?
Hvis Professor Skruen-Løs derovre bragte os ud af kurs, vil jeg...
Stop. Det er et skib. Tre keks øst.
- Drej? - Menneskefartøj. Kurs mod brydningszonen.
- Flytter sig hurtigt. - Hvor hurtigt?
Jeg ville sige dumdristigt hurtigt.
- Akima! - Godt. Akima, Cale.
- Jeg hilser med kommunikatoren. - Ingen hilsner. Bare følg dem.
OK, jeg forfølger dem, men jeg vælger en ny rute igennem en mere ufarlig kvadrant.
Hvis vi...
Vi forfølger dem.
Og vi flyver lydløst.
Spejlbillederne forstyrrer mine aflæsninger.
Akima, jeg tror vi nærmer os.
- Cale! Det er Korso. Han er lige bag os. - Hvad?
Vi må komme af med ham.
Vi finder dem aldrig derinde.
Vi flyver derind.
Stith, hvor er de?
- Jeg får ingen aflæsning. - Der er for meget is.
For meget forstyrrelse, kaptajn.
En varme-signatur. Jeg ser dem.
- Hvor er de? - Bagved os.
- Hvor er han? - Det ved jeg ikke.
- Hvad? - Ja, vi fandt dem, kaptajn.
Ikke flere varme- aflæsninger. Alle sammen væk.
Indtil de rører på sig, bliver vi her.
- De kommer ud... tror jeg. - Nu har vi dem.
Jeg kan ikke flytte os. De vil se os.
Måske er det lige præcis hvad vi vil have.
En aflæsning! De er lige foran os.
Du kommer ikke forbi mig, knægt.
Der, kaptajn.
Det er rigtigt, Cale. Kom nærmere.
- De nærmer sig. - Der er hun, kaptajn.
Nej, der, kaptajn.
Hvilken en?
Se! De er bagved os nu.
- Gør laserne klar. - Jeg er på vej.
Jeg behøver et rent skud. Tab dem ikke.
- Is. Vend om. - Ikke på vilkår.
- Vi kommer aldrig igennem. - Vi har intet valg.
- Akima... - Ja, Cale?
- Hold fast! - Hold kæft.
Lad os ikke gentage det.
Et øjeblik. Se der.
Akima, vend om. Vend om.
Der er det.
Har du set noget lignende?
En gang.
- Hvad præcis er vi på udkik efter? - Det skib redder menneskeheden.
- Hvad præcis er vi på udkik efter? - Ingen idé.
DNA-kode.
Pattedyr. Tursiops truncatus. Den flaske-næsede delfin.
Dette er dyr. Eller det bliver de til.
Leopard.
Papilio glaucus.
En svalehale-sommerfugl. Det er her altsammen.
Jeg er herovre.
Se det her.
Far.
Jeg kunne aldrig have klaret noget sådan på din alder.
Gad vide hvem du ligner?
Titan. Hurtig.
- Jeg er klar, kaptajn. - I to, bliv her.
- Preed og jeg kan gøre ende på det her. - Men...
Hold fast i det her. I tilfælde af, at der er problemer.
Nej, nej, nej.
De to er ved at blive et problem. Vi bliver nødt til at ordne det.
Jeg er et skridt foran dig.
Se efter skibet? Jeg ser altid efter skibet.
- Jeg ved det ikke. Det føles bare ikke rigtigt. - Jeg vil væk herfra!
- Kaptajnen sagde, at vi skulle blive. - Det er kaptajnen, som jeg ikke stoler på.
Du har måske ret. Kom nu.
- Stith her. - Stith, er Gune sammen med dig?
- Ja... - Så sig farvel til ham fra mig, tak.
Hvad?
Jeg vidste det, jeg vidste det!
Cale.
Hvis denne besked har... Hvis denne besked...
Far?
Hvis denne besked er blevet sat i gang, så døde jeg før jeg fandt dig.
Jeg håber du han tilgive mig, at jeg brød mit løfte om at se dig igen.
Der er ikke det jeg ville give, for at se dig nu.
Jeg kan ikke ændre fortiden, Cale, men jeg håber, jeg kan give dig en fremtid.
Dette skib har kraften til at skabe en planet - at skabe et nyt hjem.
Din ring ville have sat transformations-sekvensen i gang,
men Titans kraftceller blev udtømt under flugten.
De er ikke i stand til at forsyne transformationen med brændsel.
Det er op til dig at genoprette deres kraft.
Derefter er fremgangsmåden enkel.
Han talte altid for meget.
Lad være. Dette skib er alt hvad vi har tilbage. Betyder det ikke noget for dig?
Undskyld, knægt. At verden sprænger i luften forandrer en mand.
- Se, Drejerne... - Se, du kan ikke slå Drejerne.
Ingen kan. De er ren energi. Se det i øjnene, Cale.
Du har tabt.
De har I faktisk alle.
Kaptajn, hvis du ville frigøre dig fra dit våben...
- Din bedrager... - Jeg havde den bedste læremester.
Men det var ikke bare pengene som Drejerne tilbød.
Det var sygesikringen som fulgte med.
De lader mig leve, forudsat at jeg dræber alle jer før de når frem.
De burde snart være her.
Gune?
- Gune, er du okay? - Jeg er okay.
Jeg tager bare en lille lur.
Siden jeg er så...
træt.
Preed, du kan ikke stole på Drejerne.
Åh, hold op. Der er ikke noget mere trættende end sidste-øjebliks-helte.
Kaptajn?
Leger vi gemme?
Eller burde vi lege find og tilintetgør?
Preed!
- Giv mig ringen. - Av, du skyder mig ikke, knægt.
Hold fast.
Du kan give slip, knægt. Jeg ville ikke bebrejde dig.
Nej! Jeg giver ikke slip.
Korso!
Cale, Drejerne!
Er du OK?
Ja.
Afvæbn Titan. Bloker alle nødudgange.
- Lad os ikke gå i panik. - Vi må væk før Drejerne ankommer.
- Jeg tror vi bliver lige her. - "Lige her" er ved at blive sprængt i luften.
- Det kunne være en god ting. - Kom nu, Cale.
Vent. Vi kan få det til at virke.
Hvad var det Korso sagde om Drejerne?
- At man ikke kan slå dem. - Rigtigt. Fordi de er ren energi.
Hvis jeg kan omdirigere systemet til at bruge Drej-energi, starter reaktoren.
Energi-omlæggerne er tilsluttet disse kredsløbsbrydere,
så dette burde gøre det.
- Ja! - Er du sikker på, at det vil virke?
FUNKTIONSFEJL
Kom nu! Jeg kan ordne det. Jeg må uden for.
Kan dig og Stith dække mig? Jeg behøver bare lidt tid.
- Hvor meget tid? - Et par timer.
Hvad kan du gøre på nogle få minutter?
Tilintetgør is-skjoldet som beskytter Titan.
- Her kommer de. - Ikke hvis jeg kan gøre noget.
- Cale, du er en skydeskive deroppe. - Jeg er okay.
Kom nu!
Fantastisk. Jeg har kun to pistoler tilbage.
Lad os gøre dem gældende.
Akima, jeg kan ikke ryste dem af.
Jeg har ham.
Jeg er ude!
Lad os gøre dette.
Nå, venner, det har været sjovt.
En lille smule hjælp her, Akima.
Jeg er færdig med min lur.
Gune!
Hvem er din far?
Gune er din far!
Åh, nej!
Cale, er du okay?
- Jeg er spiddet. - Stith, hvem er udenfor sammen med Cale?
- Hej, knægt. - Det er Korso!
Du får ikke et bedre skud, Korso.
Måske kan vi alligevel slå dem.
Fortsæt. Jeg dækker dig.
Ja, ja! Rigtigt.
Gør klar til angreb.
Åh, fantastisk!
Steg, Drej.
De vender om.
Vi har et problem.
- Ryk. De går sammen med moderskibet. - Men bryderen!
- Cale, hun gør klar til at skyde. - Du kan ikke blive derude.
Jeg ordner det. Så lad os rykke.
Kom nu. Kom væk herfra.
Cale, hvor er du?
Ryk. Det er bedre på denne måde.
Her er de igen.
Kom nu, hurtigere!
Kom nu!
Fastlås Titan.
Menneske-truslen slutter nu.
ÅR 3044 EFTER KRISTI FØDSEL (16 A.E.)
Dette er fantastisk.
Det ved jeg.
Hvad vil du kalde den?
Jeg tror jeg vil kalde den...
- Bob. - Bob?
Kan du ikke lide Bob?
- Du kan ikke kalde en planet Bob. - Åh, så nu er du bossen.
- Du er Kongen af Bob. - Nå nej. Men...
- Hvad? - Kan du ikke bare kalde den Jorden?
Nå, ingen sagde at du skulle bo på Bob.
Det kalder jeg den aldrig.
DEN NYE JORD
(PLANETEN BOB)
Visiontext Tekster af Christina Mohr
DANISH